Ott tartunk, hogy mától sokkal kockázatosabb újságírónak lenni Magyarországon. De ez nem jelentheti azt, hogy mindenki a gatyájába csinál, és öncenzúrát alkalmaz, nehogy baj legyen. A feladatunk nem változott.
Koffein
Ma megkapja a vágyott, időkorlát nélküli rendkívüli felhatalmazást Orbán Viktor. És vele együtt az oszthatatlan, senkire át nem hárítható felelősséget.
Embertársaink nyomasztása és számonkérése helyett érdemes most fokozott empátiával lenni.
Az üres városban autózva arra gondoltam: miért ne lehetne előre hozni a nyárra tervezett infrastrukturális javításokat?
Az Éjjel-nappal Külügyminisztérium sorozat Egzotikus evakuáció című epizódjában nemcsak a maníros párbeszéd a feltűnő. Külügyérünk nem egy Latinovits Zoltán, és hát az államtitkár sem egy Őze Lajos.
A polgároknak hétfőn is azzal kellett újfent szembesülniük, hogy itt az ellenzéknek még ilyen súlyos helyzetben sem osztanak lapot.
Vajon a Fidesz eddigi politizálása alapot ad arra, hogy bemondásra elhiggyük, nem fognak visszaélni a rendkívüli, meghatározatlan ideig szóló felhatalmazással?
Tessék, lehet is kitenni a szlogent a plakátokra, alá meg posztoló katonákat küldeni, hogy növeljék a biztonságérzetét a magyar társadalomnak.
Tudjuk jól, hogy Európa-szerte a magyarok bírnak szinte a legkevesebb megtakarítással. Sürgős segítség kell.
A képmutatásnak mindenesetre iskolapéldája ez a gesztusnak álcázott kommunikációs svindli.
Kovács Zoltánt talán el kellene küldeni egy tesztre, amely megállapíthatná, hogy alkalmas-e ilyen pattanásig feszült krízishelyzetben erre a munkára.
Az igazi meglepetést azzal okozta a kormányfő, hogy a veszélyhelyzet kihirdetése utáni napon elrepült külhonba nyélbe ütni néhány üzleti megállapodást Moldovával.
A harc ezúttal nem a kommunikációs tér leuralásáért folyik. Ha a kormány nem eszerint cselekszik, nem fog tudni eredményt elérni.
Hagyjuk meg a szexualitást a hanyatló nyugat ópiumának!
Valahol belül már tudtam és tudat alatt készültem rá, de azért reménykedtem, hogy mégse.