A kormánypropaganda állításával ellentétben a világ nem egy- és még csak nem is kétdimenziós.
Publicisztika
Berki Krisztián tényleg nem tényező? Van háromszázezer követője az Instagramon, és kétszáznyolcvanezer a Facebookon. A teljes kormányzati bulvár mögötte áll.
Miből lett a „Ne hagyd magad, Slézinger” szólásmondás?
Nem tudom, milyen magasabb rendű életet épített Orbán a keresztény szabadság eszményére ott fenn a Várban, Felcsúton vagy éppen újgazdagék hegyoldalán.
Létezésének minden percét megkeserítette a kilátástalanság, arcán barázdát hagyott a bánat; a viszonyok. Amelyek vannak…
Azt mondják, új életet kezdett már megint, mindenesetre a környéken soha többé nem látta senki, nem is hallottak felőle.
Pusztuló vidék, dögölődő főváros, rohadó Nyugat. Ha így belegondolunk, igencsak szomorú nép vagyunk mi, magyarok.
Milyen kutatói létbiztonságról győződhetett meg az a 17 egyetemista, aki valamelyik MTA-intézetben dolgozott a nyár folyamán?
A tokajiról a legfelkentebb szakértők gondolják szanaszét a nagyvilágban, hogy hatalmas dolog, miközben a mieinknek fogalmuk sincs, mekkora érték van a birtokunkban.
A különféle rovarkolóniáknak sem feltétlenül kell ész nélkül nekirontani, különösen vegyszerekkel nem, mert akkor mindenki megy a levesbe, a segítők is.
Azt is kimetszenéd az ökopolitikából, amit kimetszeni – szerintem legalábbis – nem lenne sem indokolt, sem észszerű: az „antikapitalizmust”.
Orbán Viktor nem a következő választásra készül, nem 2022-ben akar nyerni. Olyan rendszert akar, ahol soha többé nem veszíthet.
A hollandban nagyon gyakran alkalmazott fokozó elöljárószót, a „megát” („megajó, megaszuper” stb.) milyen magyar megfelelővel helyettesítsem?
Orbán és a neofasiszták, államtitkárok és a valóság.
A világ valamennyi piacát ugyanaz a pár száz óriáscég uralja, ezek viszont nem versenyeznek. Inkább háborúznak, zsarolnak, alkudoznak.